V tomto dílu uvidíte...
Veselé Velikonce!
Jsou Velikonoce. Bude to šílený.
V sobotu máme lov na vajíčka pro Sdružení rodin.
Tuhle sobotu?
Podíval jsem se na dort a srdce mi poskočilo.
To snad ne.
Co mám dělat?
- Jo, ale soustředit se na co? - Takový jsou všechny?
Tohle je Carlovo cukrářství.
Každý týden vyjde těmito dveřmi tisíce dortů a cukroví.
Tohle jsou mí lidé... Moje rodina.
A tohle cukrářství dostaneme na špici.
Říkají mi Buddy. A jsem šéf.
Král dortů 1x03
překlad: Ajvngou titulkomet.cz
Jsou Velikonoce, takže tenhle týden bude šílený.
V průměru k nám chodí 200 až 300 lidí týdně.
O Velikonocích je to tak 2000 až 3000.
To je prostě šílený.
Už to bude.
Tohle období vydělává.
V lednu to jde dolů, ale tyhle týdny to zachraňují.
Takže když nevyděláte tenhle týden, tak to nezvládnete.
A všechno musí šlapat, jinak máme malér.
- Všichni jsou tady? - Jo. - Tak jo.
Velikonoční týden. Dost důležitý týden.
Bude to hukot. Uděláme, co půjde, aby se to zvládlo, dobře?
A, Buddy, kdokoliv, kdo dělal tyhle košíčky...
Jsou prostě moc.
Jsou moc velký a drolí se.
- Mauro, Frankie, jsou moc! - Ten vršek je moc.
Podívejte na ně.
Tihle chudáci nemají šanci. Jsou moc robustní.
Vypadají hrozně, chutnají hrozně...
Prostě nevypadají dobře.
Jsou strašně odfláknuté.
Nejsou dodělaný.
Mají být skvělé a moje oblíbené
- a ani si je nemůžu vychutnat! - Hele, hele...
Když máš problém, přijď za mnou.
- Řekla jsem to Maurovi a... - Promluvím s nima a urovnám to.
Ale musíš přijít za mnou. Buď milá, nemusíš se chovat jako pitomá.
- Ale to je pokaždý! - I tak musíš přijít za mnou.
- Nekřič na mě! - Mary. Mary! - Říkám jim to každý týden!
- Mary, jdi dolů. - Ne, řekla jsem to jim.
- Jdi dolů! - Já je musím prodávat a nestojí za nic.
- Říkáš, jak nemáš čas. - Jdi dolů, Mary!
Dolů!
Jsou Velikonoce. Bude to bláznivý.
A potom mi zavolali.
Jak se vede? Jsem Buddy.
"Buddy, jenom se chtějí poradit. Bude to minutka."
Bude to rychlé.
V sobotu máme lov na vajíčka pro Sdružení rodin.
- Tuhle sobotu? - Ano.
Napadlo nás, že by bylo skvělé, kdyby nám někdo pomohl
udělat něco opravdu jedinečného.
Prý to umíte, tak jsme si řekli, že to zkusíme.
Jasně. Já jenom...
Jsou Velikonoce a tenhle týden je...
Je to pro dobrou věc, děti by byly nadšené.
Děti miluju. Taky je mám.
- Takže máte hodně práce. - Bože.
V podstatě je to pro dobrou věc a já nemůžu říct ne.
- To mi říkáte? - Vmáčkneme nás někam?
Jo, jistě. Pro místní cokoliv.
- Tak jo, díky. - Zatím.
Rád jsem vás poznal. Mějte se.
Říkám si: "Dobře, udělám velikonočního zajíčka."
K němu košíček, trochu tý trávy
a okolo nasázím vajíčka.
Bude to opravdový lov na vajíčka.
A napíšeme tam "Veselé Velikonoce". Bude to úžasné.
Řekl jsem Danielle, ať udělá část se rty z plastické čokolády.
Mauro a Sunshine pracují na vajíčkách z fondánu a krému.
A nakonec Remy dělá základ pro dort.
Na něm bude zajíček a vajíčka.
Rozhodl jsem se pro vanilkový piškotový dort
proložený čokoládovým krémem.
Bavíme se tady o dětech. Vanilkou a čokoládou nemůžete nic zkazit.
Všichni přiložili ruku dílu, aby to bylo co nejdřív hotové.
Carlovo cukrářství otevřelo v roce 1910.
Teď je rok 2009. Máme za sebou 99 Velikonoc.
A každé Velikonoce děláme speciální italský velikonoční chléb
zvaný casatelli.
Je to taková vánočka se zapečenými celými vejci.
Ty jsou uvařené dopředu a potom je dáme do těsta.
Někdo je i barví, my je ale děláme postaru. Necháváme je bílé.
Přidáme jenom trochu barvy pomocí cukrového sypání.
Vejce a chléb, to sahá až do staré vlasti.
Je to jako tradice, kterou musíte mít,
musí se dělat správně a je to jedna z mých oblíbených.
Kdybych tohle nedělal, tak bych měl pocit,
že ani nejsou svátky. Něco by prostě bylo špatně.
Všechno je v troubě a já nadšeně běžím nahoru,
protože chci vidět, jak pokračujeme.
Vy ještě nemáte hotovou náplň?
Děláme, co můžeme. Ani na minutu jsme se nezastavili.
Já prostě...
Dole valíme jako šílení, jasný?
Takovýmu Salovi je snad 100 let, ale frčí jako blázen.
Přijdu sem a vidím jiný tempo.
No tak, musíme přidat.
Musíme jet. Máme toho ještě spoustu.
Musíme to dodělat, protože neexistuje žádný zítra.
Hnětu chleba, jako by to byl můj poslední den v životě,
jako by mě čekalo elektrický křeslo a pak přijdu sem
a tady je pohodička.
Jsou Velikonoce. Musí to fičet.
Ze zadku vám musí šlehat blesky.
Musíte makat!
Nedělám si srandu. Chci, abyste přidali.
Hele, já nebudu prodávat nic, co vypadá spáleně.
- Tak je neprodávej. - Podle mě nevypadají 100%.
Buddy!
Nemyslíš, že vypadají trochu jinak? Co ty na to?
Jdu dolů a moje sestra ječí na švagra kvůli velikonočnímu chlebu.
Kdybych si ho kupovala v obchodě, tuhle černotu bych si nevybrala.
Tak jo! Poslouchej! Z části máš pravdu.
Nejsou spálený, ale nevypadají dobře.
Ti kluci dole to dělají už nějakou dobu.
Takže jekot mé sestry berou jako urážku.
Takový jsou všechny?
Nerozumíte tomu. Musíte počkat.
Najednou je z toho můj problém a jsem naštvanej.
Ale to já nechci.
Tohle se nedá dát do mikrovlnky.
Vím! Máš pravdu! Neříkám, že kecáš!
Už to nechci poslouchat! Já tomu rozumím!
Dort se zajíčkem je na zítřek a my ještě nemáme ani tělo.
Říkám si: "Bože, co mám dělat?"
Mauro a Remy, to jsou mí hoši.
Když musím něco udělat, jdu za nimi.
Bez nich bych nic nezvládl.
Svolal jsem je, že budeme dělat zajíce.
Takže takhle nakrájíme čtyři kusy piškotu.
Dáme je na sebe a potom ho vytvarujeme.
Základ dortu je kompletně jedlý a ten taky budou děti jíst.
Zajíc bude jedlý s výjimkou podpůrné konstrukce.
Kdykoliv děláte stojící postavu, musíte mít podpůrnou konstrukci.
Vykrojili jsme kulaté díry, vypadaly jako kolo
a dali je na sebe, takže jsme získali nohy.
Na ně jsme přišroubovali desku, což má být pas.
Krém mezi tím se chová jako lepidlo. Drží všechno pohromadě.
Když máte tělo, připevníte další desku a hlava je na světě.
Zajíc byl sešroubovaný a slepený. Ten nikam nepůjde.
Kývá se, ale nikam neodejde.
Jak to bude na Velikonoce? Kdo vaří?
Už od Bartových narozenin chci zkusit uvařit velikonoční večeři.
Takže tyhle Velikonoce
chce Grace vařit velikonoční večeři. Věřili byste tomu?
Ta nikdy v životě nic svátečního neuvařila.
Já umím vařit, jen jsem to nedělala.
Minule jsem byl u tebe a říkám: "Sakra, ty máš novou troubu?"
A ona: "Ne, jenom jsme ji nikdy nepoužili."
Mohla by to být zábava.
Možná se předtím raději najím, ale už se těším.
Budete příjemně překvapeni.
- To uvidíme v neděli. - Uvidíme.
Aspoň dezerty budou dobrý, protože vím, odkud jsou.
Každý rok takhle slavíme troje narozeniny.
Bartolininy, což je Gracenina a Joyeho dcera a moje neteř.
Potom mého synovce Buddyho Castana. Kluka Maura a Madeline.
A nakonec máminy.
Tento rok všechny tři spadají do velikonočního týdne.
Takže teď musím udělat speciální dorty.
Nevím, jak to udělat.
Dort pro Bartolinu. Chce zebří vzhled.
Vidím to takhle. Spodek bude zebří.
Okolo i na vrchu bude růžová se třpytivým číslem 13.
Možná s mašlí okolo.
Jak to děláte, šéfe? Jak to jde?
Štítek s nápisem "Všechno nejlepší, Bartolino. "
A hvězdičky.
Vím, že tenhle dort bude úžasný.
Knoflíky sem. Mají jeden tady a tady.
Ty seš pařan, co, Mario?
Ohledně mladého Buddyho jsem se zeptal: "Hej, Mauro, co má rád?"
Prý: "Pořád hraje na těch herních mašinkách."
Já: "Dobrý, tak mu uděláme herní dort. Uděláme mu Buddy Box."
- Říkal jsi doprostřed, šéfe? - Jo.
Viděl bych to tak, že konzole bude z dortu
a pokryjeme ji černým fondánem.
K tomu uděláme ovladače z modelovací čokolády.
Včetně sluchátek.
Horká pára trošku roztaví fondán,
díky čemuž se se přichytí k povrchu a dostane lesk.
Z toho nápisu "Buddy Box" by mohl být hotový.
Tulipány jsou oblíbené květiny mé matky.
Tak co udělat dort, co vypadá jako květináč s tulipány?
- Co tohle? - To už vypadá jako květináč.
Vytvořili jsme květináč z dortu a použil jsem
čokoládové piliny jako hlínu.
Všechny ty kytky jsou z modelovací hmoty a jsou jedlé.
Znám mámu a vím, že dort se jí bude moc líbit.
Jsem zpátky.
Je to bláznivý týden. Spousta práce.
Někdy je potřeba trochu rozptýlení, trochu vzpruhy.
Tak říkám: "Postavíme Frankieho ven v kostýmu králíka
a bude rozdávat buchtičky."
Najít kostým nebylo lehký, ale mám ho.
Dokonce máme i zeleninku.
- Cuzino. - Co je? - Pojď sem.
Panebože, přestaň se po mně vozit. Snažím se pracovat, o co jde?
- Převleč se do tohohle. - Co s tím mám dělat?
A až budeš hotovej, budeš rozdávat venku vzorky
jako velikonoční zajíček.
To si neobleču.
- Vezmu si jenom motýlka a uši... - Musíš si to obléct celý.
To teda nevezmu.
Bez tý bílý věci jít ven nemůžeš.
Tak jsem mu nakukal, že je to pro charitu.
Udělej to pro tým, Cuzino!
Já už toho pro tým udělal.
Cuzino! Je to pro charitu!
- Pro děti. - Jo, pro děti.
Jestli jo, tak to udělám.
Ale jestli je to nějaká tvoje bouda, tak zapomeň!
- Myslíš, že bych ti to udělal? - Ty určitě ne.
- No tak, je to pro děti. Obleč si to. - Přísaháš? - Jo.
Bude to k popukání, vidět ho v tom kostýmu.
Za to někdo zaplatí!
- Za to někdo zaplatí! - Štvete mě!
Hele, je to pro děcka. Pro děcka!
Nezapomeň říkat: "Veselé Velikonoce přeje Carlo."
Ahoj, příteli. Vezměte si. Veselé Velikonoce přeje Carlo.
Byla to taková sranda, jak byl Frankie oblečený
za velikonočního zajíčka a jak říkal: "Veselé Velikonoce."
Kdyby mě tak viděl táta.
Dáte si buchtičku, pane?
Poslužte si.
Musíme přidat. Musíme to dodělat.
Vrátíme se k vajíčkům a připravíme je na obchod.
Musíme frčet, frčet.
S Remym jsme se vrhli na zdobení velikonočního zajíčka.
Používáme tenhle krém, protože potom ztuhne.
Díky němu bude zajíc vypadat hezky chlupatě.
Nastává ale problém.
Musíme přidat, krému stačí chvilka, než vyschne.
Čím déle tam je, tím víc prosychá k dortu a hůř na něm drží.
Víš co, Remy? Už začíná tvrdnout.
Tak jo, dodělej to.
Dělám zapečené těstoviny, ano? Nikdy jsem je nedělala.
Sourozenci si mě vždycky dobírají kvůli mému vaření.
A do jisté míry mají pravdu.
Ale jelikož to byly Bartovy narozeniny, bylo to teď na mně.
Musím se předvést a uvařit sváteční večeři pro rodinu,
což bude dost šílený.
A nedělejte si ze mě srandu, dobře?
Ať ty těstoviny nerozvaříš. Ať jsou al dente.
Moment, to musím nejdřív udělat těstoviny?
Zapečené makaróny se dělají v troubě, že?
Ne, nejdřív je musíš uvařit.
Nikdy v životě jsem pro 30 lidí nevařila.
Je to mnohem těžší, než bych si pomyslela.
Mám toho nad hlavu. Nad hlavu.
Než tam půjdete, tak se najezte.
Děláme zajíčka. Zajíčka.
Když dělám dort, rovnou ho vymýšlím.
Zajíce neděláte každý týden, víte?
Dobrý, možná je udělej trochu větší.
Remy vyrábí uši a ruce z modelovací čokolády.
Jsou napíchnuté na tyčkách a máčené v kokosu.
Danny dělá košík z piškotu.
Ten obalíme jakoby proutím z fondánu.
- Má to být holka? - Jo.
Podej mi košík.
Nakonec jsem přidal motýlka a nastříkal trochu růžové barvy.
Dal jsem tam želé a pár velikonočních vajíček.
A ty jsme pěkně nabarvili. Má to vážně velikonočně.
Vykrojte mi někdo nápis "Veselé Velikonoce ".
Nakonec jsem svolal tým, aby se podíval na dort a moc se nám líbil.
Byl to opravdu parádní dort.
- Nádhera. - Všem se líbí?
- Moc hezký. - Přímo křičí "Velikonoce".
Musíme ho dát do lednice, je tady už moc dlouho
a musí ztuhnout. Honem.
Měj se, zajíčku.
Níž, níž.
Chytni to. V klidu, v klidu.
Není nic horšího, než se koukat, jak se dort kývá.
Bacha na ruku. Drž ji.
Netoč... Ne, ne, jdi, jdi.
Dej to tam.
Mauro, drž tu ruku.
Dneska asi neusnu, mám o toho zajíce vážně strach.
Snad to bude v klidu.
Veselé Velikonoce.
Jsou Velikonoce a obchod je narvaný k prasknutí.
Mějte se, veselé Velikonoce.
Potkávám se se spoustou starých známých,
které už jsem dlouho neviděl.
Stojí to za to.
- Nashle. - Dobře.
Dnes se loví vajíčka a my musíme doručit tenhle dort.
Pojď, Danny. Pomoz mi s dortem.
Otevřu lednici, podívám se zezadu na dort
a srdce mi poskočilo.
K*rva.
To snad ne.
Zajícovi odpadl kožíšek.
To mě mrzí.
Krém v lednici správně nevyschnul.
Musíme ho odnést.
Co udělám?
Vypadá jak vyholenej.
Uvědomil jsem si, že ho musím celýho seškrabat.
Sundat oči, ruce, prostě celýho a začít úplně znovu.
To snad není pravda.
Podej mi nastrouhaný kokos.
Remy, přestaň a pojď sem.
Čekají, že dorazím s dortem před lovem na vajíčka.
Musím tam být.
Dnešek je důležitý. Jsou Velikonoce.
Musím uvařit pro 30 lidí
a vaření není zrovna moje.
Rozhlédla jsem se a nevěděla, odkud začít a co dělat.
Všude něco leželo a ani v troubě nebylo místo.
Spustil se požární hlásič, tak jsem se snažila vyhnat kouř.
Rodina měla přijít každou chvíli a nic nebylo hotové.
Čas běžel a já musel dodělat ten dort.
Nechtěl jsem zklamat děti.
Všichni museli přiložit ruku k dílu a zmákli jsme to.
Zabralo nám to jenom 10 minut. Bylo to něco.
Ještě kokos.
A balíme!
- Strčili jsme dort do auta. - Suň to, Danny.
Rovně. Ne, ne, ne, ne, ne.
Zavřel jsem auto.
A řídil jsem vážně, ale vážně opatrně.
Nechtěl jsem, aby to nějak cuklo.
Jel jsem pomalu. Nechtěl jsem nic riskovat.
A hlavně jsem nechtěl zklamat děti.
Dojeli jsme k parku přesně na čas.
Hned jak jsme se ukázali, slyšeli jsme: "Jů."
Děcka byly jak u vytržení.
Bylo to dojemné.
Díky tomu ty starosti za to stály.
Měl jsem velkou radost.
- Děkujeme. - Děkujeme.
Díky, děti. Veselé Velikonoce.
Musím domů, rychle se převléct
a honem ke Grace na večeři, protože tam všichni čekají.
Cítím tady kouř.
Trochu hořelo, doopravdy.
Ahoj! Veselé Velikonoce!
Vešel jsem do kuchyně a hned mi bylo jasné, že na Grace je toho moc.
Jak to jde, Grace?
Potřebuješ pomoct?
Nech brášku pomoct.
Šunka už by měla být. Jak dlouho tam je?
V naší rodině se možná někdy neshodneme a pohádáme,
ale přesto se máme moc rádi. Jsme rodina.
Tak sednout.
Bůh nám žehnej za společné Velikonoce
a na další v budoucnu.
- Salute. - Salute.
A na to, že už nikdy nebudu vařit.
- Aleluja! - Aleluja.
Večeře nebyla tak hrozná.
Kdo chce těstoviny?
Ty její makaróny byly tvrdý jako hrom.
- Mám jich tři plechy. - Je to výborné.
Ale ocenil jsem, jak moc se snažila.
Potom, co jsme dojedli, jsem řekl:
"Je čas na dárky. Jdu pro dorty."
Jé, tulipány.
Všichni žasli.
Moc děkuju.
Všechno nejlepší.
Byli z nich paf. Moc se jim líbili.
Všichni skoro šíleli.
Chci, abyste všichni tři sfoukli svíčky.
Všechno nejlepší.
Raz, dva, tři! Do toho.
Nakonec to byly skvělé Velikonoce a narozeniny.
Svoji rodinu miluju a už se těším na další rok.
překlad: Ajvngou titulkomet.cz