Od publika bychom potřebovali zvláštní místo, kde se potkávají lidé.
Kavárna.
Á, pumpa! Máme vítěze, bude to pumpa.
Takže jste na pumpě a můžete se do toho pustit.
Měl takový ten obličej, který může milovat jen matka...
pokud je slepá na jedno oko a má šedý zákal na druhém.
Znáte to, ne?
Přesto však byl mé jednovaječné dvojče.
Trvalo mi rok, než jsem ho našel u této pumpy.
Chade, to jsem já, Phil.
Ten hlas mi byl povědomý.
A jak jsem mu nakoukl pod šaty, hned jsem věděl, o koho jde.
Dlouho jsme se neviděli.
Když jsme se viděli posledně, pokusil se mě zabít.
Ale když někomu useknete hlavu, smotáte jej do koberce a spálíte ho,
raději se ujistěte, že je opravdu mrtvý.
Co tě sem přivádí?
Přišel jsem si pro svou část dědictví.
Otevřel sis hezkou pumpu.
Díky.
Zjevně už zapomněl, proč byl vykázán z města.
Šerif ho načapal, když jeho ženě promazával podvozek.
Nechtěl jsem to zmiňovat, věděl jsem, že o tom nerad mluví.
Neviděl jsem tě od toho promazání.
No tak, sakra! Už se o tom nikdy nezmiňuj!
Promiň, ulítlo mi to.
Trochu jsem to přehnal...
Ale jen kvůli tomu, abych ho pak nachytal nepřipraveného.
Dlužíš mi sto tisíc dolarů!
Jo, bolelo mě to, ale nechtěl jsem to dát najevo.
Chtěl jsem dělat jakoby nic.
Proč jsi to udělal?
A teď udělám něco, co jsem měl udělat již dávno.
Dáš si pohov s tou ohromnou nýtovačkou?
S tím nikoho neohromíš!
Co však, nevěděl... bylo, že... že nevěděl...
že jsem dyslektik.
To je... každého tisíc bodů pro.
To mi dává naprostý smysl.
Mně to taky dává smysl.